Matouš.
28.
Na skonání pak soboty, když již svitalo na první den toho téhodne, přišla Maria Magdaléna a druhá Maria, aby pohleděly na hrob. 
A aj, zemětřesení stalo se veliké. Nebo anděl Páně sstoupiv s nebe a přistoupiv, odvalil kámen ode dveří hrobových, a posadil se na něm. 
A byl obličej jeho jako blesk, a roucho jeho bílé jako sníh. 
A pro strach jeho zděsili se strážní a učiněni jsou jako mrtví. 
I odpověděv anděl, řekl ženám: Nebojte se vy, neboť vím, že Ježíše ukřižovaného hledáte. 
Neníť ho tuto; nebo vstalť jest, jakož předpověděl. Pojďte, a vizte místo, kdež ležel Pán. 
A rychle jdouce, povězte učedlníkům jeho, že vstal z mrtvých. A aj, předchází vás do Galilee, tam jej uzříte. Aj, pověděl jsem vám. 
I vyšedše rychle z hrobu s bázní a s radostí velikou, běžely, aby učedlníkům jeho zvěstovaly. 
Když pak šly zvěstovati učedlníkům jeho, aj, Ježíš potkal se s nimi, řka: Zdrávy buďte. A ony přistoupivše, chopily se noh jeho, a klaněly se jemu. 
Tedy dí jim Ježíš: Nebojtež se. Jděte, zvěstujte bratřím mým, ať jdou do Galilee, a tamť mne uzří. 
Když pak ony odešly, aj, někteří z stráže přišedše do města, oznámili předním kněžím všecko, co se stalo. 
Kteřížto shromáždivše se s staršími a uradivše se, mnoho peněz dali žoldnéřům, 
Řkouce: Pravte, že učedlníci jeho nočně přišedše, ukradli jej, když jsme my spali. 
A uslyší-liť o tom hejtman, myť ho spokojíme a vás bezpečny učiníme. 
A oni vzavše peníze, učinili, jakž naučeni byli. I rozhlášeno jest slovo to u Židů až do dnešního dne. 
Jedenácte pak učedlníků šli do Galilee na horu, kdežto jim byl uložil Ježíš. 
A uzřevše ho, klaněli se jemu. Ale někteří pochybovali. 
A přistoupiv Ježíš, mluvil jim, řka: Dána jest mi všeliká moc na nebi i na zemi. 
Protož jdouce, učte všecky národy, křtíce je ve jméno Otce i Syna i Ducha svatého, 
Učíce je zachovávati všecko, což jsem koli přikázal vám. A aj, já s vámi jsem po všecky dny, až do skonání světa. Amen. 
