Žalmy.
26.
Žalm Davidův. Suď mne, Hospodine, nebo já v upřímnosti své chodím, a v tě Hospodina doufám, nepohnuť se. 
Zprubujž mne, Hospodine, a zkus mne, přepal ledví má i srdce mé. 
Milosrdenství tvé zajisté před očima mýma jest, a chodím stále v pravdě tvé. 
S lidmi marnými nesedám, a s pokrytci v spolek nevcházím. 
V nenávisti mám shromáždění zlostníků, a s bezbožnými se neusazuji. 
Umývám v nevinnosti ruce své, postavuji se při oltáři tvém, Hospodine, 
Abych tě hlasitě chválil, a vypravoval všecky divné skutky tvé. 
Hospodine, jáť miluji obydlí domu tvého, a místo příbytku slávy tvé. 
Nezahrnujž s hříšnými duše mé, a s lidmi vražedlnými života mého, 
V jejichž rukou jest nešlechetnost, a pravice jejich vzátků plná. 
Já pak v upřímnosti své chodím, vykupiž mne, a smiluj se nade mnou. 
Noha má stojí na rovině, v shromážděních svatých dobrořečiti budu Hospodinu. 
