Žalmy.
46.
Přednímu kantoru z synů Chóre, píseň na alamot. 
Bůh jest naše útočiště i síla, ve všelikém ssoužení pomoc vždycky hotová. 
A protož nebudeme se báti, byť se pak i země podvrátila, a zpřevracely se hory do prostřed moře. 
Byť i ječely, a kormoutily se vody jeho, a hory se rozrážely od dutí jeho. Sélah. 
Potok a pramenové jeho obveselují město Boží, nejsvětější z příbytků Nejvyššího. 
Bůh jest u prostřed něho, nepohneť se; přispějeť jemu Bůh na pomoc hned v jitře. 
Když hlučeli národové, a pohnula se království, vydal hlas svůj, a rozplynula se země. 
Hospodin zástupů jest s námi, hradem vysokým jest nám Bůh Jákobův. Sélah. 
Poďte, vizte skutky Hospodinovy, jakýchť jest pustin nadělal na zemi. 
Přítrž činí bojům až do končin země, lučiště láme, kopí posekává, a vozy spaluje ohněm, 
Mluvě: Upokojtež se, a vězte, žeť jsem já Bůh, kterýž vyvýšen budu mezi národy, vyvýšen budu na zemi. 
Hospodin zástupů jest s námi, hradem vysokým jest nám Bůh Jákobův. Sélah. 
