3.list Janův.
1.
Starší Gáiovi milému, kteréhož já miluji v pravdě. 
Nejmilejší, žádámť obzvláštně, abys se dobře měl a zdráv byl, tak jako duše tvá dobře se má. 
Zradovalť jsem se zajisté velice, když přišli bratří a svědectví vydávali o tvé upřímnosti, vypravujíce, kterak ty v upřímnosti chodíš. 
Nemámť větší radosti, nežli abych slyšel, že synové moji chodí v upřímnosti. 
Nejmilejší, věrně děláš, cožkoli činíš bratřím a hostem, 
Kteřížto svědectví vydali o lásce tvé před církví. Kteréžto vyprovodíš-li, tak jakž sluší na Boha, dobře učiníš. 
Neboť jsou pro jméno jeho vyšli, a nic nevzali od pohanů. 
Mámeť tedy my takové přijímati, abychom byli pomocníci pravdy. 
Psal jsem sboru vašemu, ale Diotrefes, kterýž stojí o prvotnost mezi nimi, nepřijímá nás. 
Protož přijdu-liť tam, připomenuť skutky jeho, kteréž činí, mluvě proti nám zlé řeči. A nemaje dosti na tom, i sám bratří nepřijímá, i těm, kteříž by přijímati chtěli, nedopouští, a ze sboru je vylučuje. 
Nejmilejší, nenásledujž zlého, ale dobrého. Kdož dobře činí, z Boha jest; ale kdož zle činí, nevidí Boha. 
Demetriovi svědectví vydáno jest ode všech, i od samé pravdy; ano i my svědectví o něm vydáváme, a víte, že svědectví naše pravé jest. 
Mnohoť jsem měl psáti, ale nechci psáti černidlem a pérem. 
Nebo mám naději, že tě tudíž uzřím, a ústy k ústům mluviti budeme. 
Pokoj budiž tobě. Pozdravují tě přátelé. Pozdraviž i ty dobrých přátel ze jména. 
