Žalmy.
48.
Píseň žalmu synů Chóre. 
Veliký jest Hospodin, a převelmi chvalitebný v městě Boha našeho, na hoře svatosti své. 
Ozdoba krajiny, útěcha vší země jestiť hora Sion, k straně půlnoční, město krále velikého. 
Bůh na palácích jeho, a znají ho býti vysokým hradem. 
Nebo aj, králové když se shromáždili a spolu táhli, 
Sami to uzřevše, velmi se divili, a předěšeni byvše, náhle utíkali. 
Tuť jest je strach popadl, a bolest jako ženu rodící. 
Větrem východním rozrážíš lodí Tarské. 
Jakž jsme slýchali, tak jsme spatřili, v městě Hospodina zástupů, v městě Boha našeho. Bůh upevní je až na věky. 
Rozjímáme, ó Bože, milosrdenství tvé u prostřed chrámu tvého. 
Jakož jméno tvé, Bože, tak i chvála tvá až do končin země; pravice tvá zajisté plná jest spravedlnosti. 
Raduj se, horo Sione, plésejte, dcery Judské, z příčiny soudů Božích. 
Obejděte Sion, a obstupte jej, sečtěte věže jeho. 
Přiložte mysl svou k ohradě, popatřte na paláce jeho, abyste uměli vypravovati věku potomnímu, 
Že tento Bůh jest Bůh náš na věčné věky, a že on vůdce náš bude až do smrti. 
