Žalmy.
71.
V tebeť, Hospodine, doufám, nechť nejsem zahanben na věky. 
Vedlé spravedlnosti své vytrhni mne, a vyprosť mne; nakloň ke mně ucha svého, a spas mne. 
Budiž mi skalou obydlí, na niž bych ustavičně utíkal; přikázal jsi ostříhati mne, nebo skála má i pevnost má ty jsi. 
Bože můj, vytrhni mne z ruky bezbožníka, z ruky převráceného a násilníka. 
Nebo ty jsi má naděje, Pane; Hospodine, v tebeť doufám od své mladosti. 
Na tebe jsem zpolehl hned od života, z břicha matky mé ty jsi mne vyvedl, v tobě jest chvála má vždycky. 
Jako zázrak byl jsem mnohým, a však ty jsi mé silné doufání. 
Ó ať jsou naplněna ústa má chválením tebe, přes celý den slavením tebe. 
Nezamítejž mne v věku starosti; když zhyne síla má, neopouštějž mne. 
Nebo mluvili nepřátelé moji proti mně, a ti, jenž střehou duše mé, radili se spolu, 
Pravíce: Bůh jej opustil, hoňte a popadněte jej, nebo kdo by ho vytrhl, není žádného. 
Bože, nevzdalujž se ode mne, Bože můj, přispějž mi na pomoc. 
Nechť jsou zahanbeni, a zhynou protivníci duše mé; přikryti buďte lehkostí a hanbou, kteříž hledají pádu mého. 
Já pak ustavičně čekati, a vždy víc a víc tě chváliti budu. 
Ústa má budou vypravovati spravedlnost tvou, každého dne spasení tvé, ačkoli mu počtu nevím. 
Přistoupě k všelijaké moci Panovníka Hospodina, připomínati budu tvou vlastní spravedlnost. 
Bože, učinil jsi mne od mladosti mé, a až po dnes vypravuji o divných činech tvých. 
Protož také i do starosti a šedin, Bože, neopouštěj mne, až v známost uvedu rámě tvé tomuto věku, a všechněm potomkům sílu tvou. 
Nebo spravedlnost tvá, Bože, vyvýšená jest, provodíš zajisté věci veliké. Bože, kdo jest podobný tobě? 
Kterýž ač jsi mi dal okusiti úzkostí velikých a hrozných, však zase k životu navrátíš mne, a z propastí země zase mne vyzdvihneš. 
Rozmnožíš důstojnost mou, a zase utěšíš mne. 
I jáť také budu tě slaviti na nástroji hudebném, i pravdu tvou, Bože můj; žalmy tobě zpívati budu na harfě, ó svatý Izraelský. 
Plésati budou rtové moji, když žalmy zpívati budu tobě, i duše má, kterouž jsi vykoupil. 
Nadto i jazyk můj každý den vypravovati bude spravedlnost tvou; nebo se zastyděti a zahanbiti musili ti, jenž mého pádu hledali. 
