Žalmy.
85.
Přednímu z kantorů, synů Chóre, žalm. 
Laskavěs se, Hospodine, někdy ukazoval k zemi své, přivedls zase z vězení Jákoba. 
Odpustil jsi nepravost lidu svého, přikryls všeliký hřích jejich. Sélah. 
Zdržels všecken hněv svůj, odvrátils od zůřivosti prchlivost svou. 
Navratiž se zase k nám, ó Bože spasení našeho, a učiň přítrž hněvu svému proti nám. 
Zdaliž na věky hněvati se budeš na nás? A protáhneš zůřivost svou od národu do pronárodu? 
Zdaliž ty obrátě se, neobživíš nás, tak aby se lid tvůj veselil v tobě? 
Ukaž nám, Hospodine, milosrdenství své, a spasení své dej nám. 
Ale poslechnu, co říká Bůh ten silný, Hospodin. Jistě žeť mluví pokoj k lidu svému, a k svatým svým, než aby se nenavracovali zase k bláznovství. 
Zajisté žeť jest blízké těm, kteříž se ho bojí, spasení jeho, a přebývati bude sláva v zemi naší. 
Milosrdenství a víra potkají se spolu, spravedlnost a pokoj dadí sobě políbení. 
Víra z země pučiti se bude, a spravedlnost s nebe vyhlédati. 
Dáť také Hospodin i časné dobré, tak že země naše vydá úrody své. 
Způsobí to, aby spravedlnost před ním šla, když obrátí k cestě nohy své. 
