Žalmy.
81.
Přednímu z kantorů na gittit, Azafovi. 
Plésejte Bohu, síle naší, prokřikujte Bohu Jákobovu. 
Vezměte žaltář, přidejte buben, harfu libou a loutnu. 
Trubte trubou na novměsíce, v uložený čas, v den slavnosti naší. 
Nebo toť jest ustavení v Izraeli, řád Boha Jákobova. 
Na svědectví v Jozefovi vyzdvihl jej, když byl vyšel proti zemi Egyptské, kdež jsme jazyk neznámý slýchati musili. 
Osvobodil jsem, dí Bůh, od břemene rameno jeho, a ruce jeho nádob zednických zproštěny byly. 
V ssoužení tom, když jsi volal, vytrhl jsem tě, vyslyšel jsem tě z skrýše hromu, zkušoval jsem tě při vodách sváru. Sélah. 
Řeklť jsem: Slyš, lide můj, a osvědčím se tobě, ó Izraeli, budeš-li mne poslouchati, 
A nebude-li mezi vámi Boha jiného, a nebudeš-li se klaněti bohu cizímu. 
Já jsem Hospodin Bůh tvůj, kterýž jsem tě vyvedl z země Egyptské, otevři jen ústa svá, a naplnímť je. 
Ale neuposlechl lid můj hlasu mého, a Izrael nepřestal na mně, 
A protož pustil jsem je v žádost srdce jejich, i chodili po radách svých. 
Ó byť mne byl lid můj poslouchal, a Izrael po cestách mých chodil, 
Tudíž bych já byl nepřátely jejich snížil, a na protivníky jejich obrátil ruku svou. 
A ti, kteříž v nenávisti mají Hospodina, úlisně by se jim poddávati musili, i byl by čas jejich až na věky. 
A krmil bych je byl jádrem pšenice, a medem z skály sytil bych je. 
