Žalmy.
108.
Píseň a žalm Davidův. 
Hotovo jest srdce mé, Bože, zpívati a oslavovati tě budu, také i sláva má. 
Probuď se loutno a harfo, když v svitání povstávám. 
Slaviti tě budu mezi lidmi, Hospodine, a tobě žalmy prozpěvovati mezi národy. 
Nebo nad nebesa větší jest milosrdenství tvé, a až k nejvyšším oblakům pravda tvá. 
Vyvyšiž se nad nebesa, ó Bože, a nade všecku zemi sláva tvá. 
Ať jsou vysvobozeni milí tvoji, zachovávejž je pravicí svou, a vyslyš mne. 
Bůh mluvil skrze svatost svou; veseliti se budu, že budu děliti Sichem, a údolí Sochot že rozměřím. 
Můjť jest Galád, můj i Manasses, a Efraim síla hlavy mé, Juda učitel můj. 
Moáb medenice k umývání mému, na Edoma uvrhu obuv svou, proti Palestině troubiti budu. 
Kdo mne uvede do města hrazeného? Kdo mne zprovodí až do Idumejské země? 
Zdali ne ty, ó Bože, kterýž jsi nás byl zavrhl, a nevycházels, ó Bože, s vojsky našimi? 
Uděliž nám pomoci proti nepříteli, nebo marná jest pomoc lidská. 
V Bohu udatně sobě počínati budeme, a on pošlapá nepřátely naše. 
