- Rimljanima
- <
- 15
- >

15
1 Dužni smo dakle mi jaki slabosti slabijeh nositi, i ne sebi ugaðati. 2 I svaki od vas da ugaða bližnjemu na dobro za dobar ugled. 3 Jer i Hristos ne ugodi sebi, nego kao što je pisano: ruženja onijeh koji tebe ruže padoše na me. 4 Jer što se naprijed napisa za našu se nauku napisa, da trpljenjem i utjehom pisma nad imamo. 5 A Bog trpljenja i utjehe da vam da da složno mislite meðu sobom po Hristu Isusu, 6 Da jednodušno jednijem ustima slavite Boga i oca Gospoda našega Isusa Hrista. 7 Zato primajte jedan drugoga kao što i Hristos primi vas na slavu Božiju. 8 Ali kažem da je Isus Hristos bio sluga obrezanja istine radi Božije, da utvrdi obeæanje ocevima, 9 A neznabošci po milosti da proslave Boga, kao što stoji napisano: zato æu te hvaliti meðu neznabošcima, Gospode, i pjevaæu ime tvoje. 10 I opet govori: veselite se neznabošci s narodom njegovijem. 11 I opet: hvalite Gospoda svi neznabošci, i slavite ga svi narodi. 12 I opet Isaija govori: biæe korijen Jesejev, i koji ustane da vlada nad neznabošcima u onoga æe se uzdati neznabošci. 13 A Bog nada da ispuni vas svake radosti i mira u vjeri, da imate izobilje u nadu silom Duha svetoga. 14 A ja sam i sam uvjeren za vas, braæo, da ste i vi sami puni blagodati, napunjeni svakoga razuma, da možete druge nauèiti. 15 Ali vam opet, braæo, slobodno pisah nekoliko da vam napomenem radi blagodati koja mi je dana od Boga, 16 Da budem sluga Isusa Hrista u neznabošcima, da služim jevanðelju Božijemu, da budu neznabošci prinos povoljan i osveæen Duhom svetijem. 17 Imam dakle hvalu u Hristu Isusu kod Boga. 18 Jer ne smijem govoriti što koje Hristos ne uèini kroza me za poslušanje neznabožaca rijeèju i djelom, 19 U sili znaka i èudesa silom Duha Božijega; tako da od Jerusalima i naokolo tja do Ilirika napunih jevanðeljem Hristovijem. 20 I tako se potrudih da propovjedim jevanðelje ne gdje se spominjaše Hristos, da na tuðoj zakopini ne zidam; 21 Nego kao što je pisano: kojima se ne javi za njega, vidjeæe; i koji ne èuše razumjeæe. 22 To me i zadrža mnogo puta da ne doðem k vama. 23 A sad više ne imajuæi mjesta u ovijem zemljama, a imajuæi želju od mnogo godina da doðem k vama, 24 Ako poðem u Španjolsku, doæi æu vam; jer se nadam da æu tuda proæi i vas vidjeti, i vi æete me otpratiti onamo kad se najprije nekoliko nasitim vas. 25 A sad idem u Jerusalim služeæi svetima. 26 Jer Maæedonija i Ahaja uèiniše dragovoljno neku porezu za siromahe svete koji žive u Jerusalimu. 27 Oni uèiniše dragovoljno, a i dužni su im; jer kad neznabošci dobiše dijel u njihovijem duhovnijem imanjima, dužni su i oni njima u tjelesnima poslužiti. 28 Kad ovo dakle svršim, i ovaj im plod zapeèatim, poæi æu preko vas u Španjolsku. 29 A znam da kad doðem k vama, doæi æu s obilnijem blagoslovom jevanðelja Hristova. 30 Ali vas molim, braæo, zaradi Gospoda našega Isusa Hrista, i zaradi ljubavi Duha, pomozite mi u molitvama za me k Bogu; 31 Da se izbavim od onijeh koji se protive u Judeji, i da služba moja za Jerusalim bude po volji svetima; 32 Da s radošæu doðem k vama, s voljom Božijom, i da se razveselim s vama. 33 A Bog mira sa svima vama. Amin.

- Rimljanima
- <
- 15
- >

Public Domain