- Pesma nad pesmama
- <
- 3
- >

3
1 Na postelji svojoj noæu tražih onoga koga ljubi duša moja, tražih ga, ali ga ne naðoh. 2 Sada æu ustati, pa idem po gradu, po trgovima i po ulicama tražiæu onoga koga ljubi duša moja. Tražih ga, ali ga ne naðoh. 3 Naðoše me stražari, koji obilaze po gradu. Vidjeste li onoga koga ljubi duša moja? 4 Malo ih zaminuh, i naðoh onoga koga ljubi duša moja; i uhvatih ga, i neæu ga pustiti dokle ga ne odvedem u kuæu matere svoje i u ložnicu roditeljke svoje. 5 Zaklinjem vas, kæeri Jerusalimske, srnama i košutama poljskim, ne budite ljubavi moje, ne budite je, dok joj ne bude volja. 6 Ko je ona što ide gore iz pustinje kao stupovi od dima, potkaðena smirnom i tamjanom i svakojakim praškom apotekarskim? 7 Gle, odar Solomunov, a oko njega šezdeset junaka izmeðu junaka Izrailjevijeh. 8 Svi imaju maèeve, vješti su boju, u svakoga je maè o bedru radi straha noænoga. 9 Odar je naèinio sebi car Solomun od drveta Livanskoga; 10 Stupce mu je naèinio od srebra, uzglavlje od zlata, nebo od skerleta, a iznutra nastrt ljubavlju za kæeri Jerusalimske. 11 Izidite, kæeri Sionske, i gledajte cara Solomuna pod vijencem kojim ga mati njegova okiti na dan svadbe njegove i na dan veselja srca njegova.

- Pesma nad pesmama
- <
- 3
- >

Public Domain