- До римлян
- <
- 8
- >

8
1 Тим же то тепер нема ніякого осуду тим, що в Христї Ісусї не по тїлу ходять, а по духу. 2 Закон бо духа життя в Христї Ісусї визволив мене від закону гріха і від смерти. 3 Позаяк закон, ослаблений тілом, був безсилен, то Бог, піславши Сина свого в подобі тїла гріховного і ради гріха, осудив гріх у тїлї, 4 щоб оправданнв закону сповнилось в нас, которі не по тїлу ходимо, а по духу. 5 Которі бо по тїлу, ті думають про тілесне, которі ж по духу, - про духовне. 6 Думаннє бо тілесне - смерть, а думаннє духовне - життє і впокій. 7 Тим що думаннє тілесне - ворогуванне проти Бога; законові бо Божому не корить ся, та й не може. 8 Хто бо по тїлу, ті Богу вгодити не можуть. 9 Ви ж не по тїлу, а в дусі, коли тільки Дух Божий, домує в вас. Коли ж хто Духа Христового не має, то сей не Його. 10 Коли ж Христос в вас, тоді тіло мертве для гріха, дух же живий ради праведности. 11 Коли ж Дух Того, хто воскресив Ісуса з мертвих домує в вас, то Воскресивший Христа із мертвих оживить і смертні тїла ваші Духом своїм, що домує в вас. 12 Тим же то, браттє, ми довжники не тілу, щоб,по тілу жити. 13 Коли бо живете по тїлу, то помрете; коли ж духом дїла тїлесні мертвите, будете живі. 14 Котрі бо Духом Божим водять ся, ті сини Божі. 15 Бо не прийняли ви духа неволї, знов на боязнь, а прийняли духа всиновлення, нимже покликуємо: Авва, Отче! 16 Сей самий Дух сьвідкує нашому духові, що ми дїти Божі, 17 коли ж дїти, то й насдїдники, наслїдники Божі, а спільні наслїдники Христові, коли тільки з Ним страждемо, щоб з Ним і прославитись. 18 Думаю бо, що муки теперішнього часу недостойні слави, що має явитись в нас. 19 Бо дожиданнє творива дожидає одкриття синів Божих. 20 Суетї бо твориво пїдневолидось не по волї, а через підневолившого, в надїї, 21 що й саме твориво визволить ся з неволї зотлїння на волю слави дітей Божих. 22 Знаємо бо, що все твориво вкупі стогне і мучить ся аж досї. 23 Не тільки ж (воно), та й ми самі, первоплід духа маючи, й ми самі в собі стогнемо, ждучи всиновлення, избавлення тіла нашого. 24 Надїєю бо спаслись ми; надія ж видима не єсть надія; що бо хто бачить, чого й надіятись? 25 Коли ж надіємось, чого не бачимо, терпіннєм ждемо. 26 Так же само й Дух помагав нам в немощах наших; про що бо молитись нам так, як треба, не знаємо, та сам Дух заступаєть ся за нас стогнаннєм невимовним. 27 Той же, хто вивідує серця, знає, яка думка в Духа; бо по Богу промовляє за сьвятих. 28 Знаємо ж, що люблячим Бога, усе допомагає до доброго, котрі по постанові покликані; 29 бо котрих наперед узнав, тих наперед і призначив, бути подобним образу Сина Його, щоб Він був первородним між многими братами. 30 А кого наперед призначив, тих і покликав; а кого прикликав, тих і оправдив, а кого справдив, тих і прославив. 31 Що ж скажемо на се? Коли Бог за нас, хто на нас? 32 Він, що свого Сина не пощадив, а за всіх нас видав Його, хиба ж з Ним і всього нам не подарує? 33 Хто буде винуватити вибраних Божих? Бог же, той, що оправдує! 34 Хто ж се, що осуджує? (Та ж) Христое умер, ба й воскрес; Він і по правиці в Отця, Він і заступаєть ся за нас! 35 Хто нас розлучить од любови Христової? чи горе, чи тіснота, чи гоненне, чи голод, чи нагота, чи біда, чи меч? 36 Яко ж писано: задля тебе вбивають нас увесь день, полічено нас як овечок на заріз. 37 Та у всьому тому ми побіждаємо через Возлюбившого нас. 38 Упевнив ся бо я, що ні смерть, нї життє, нї ангели, ні князівства, нї сили, нї теперішнє, нї будуче, 39 нї висота, нї глибина, ні инше яке твориво не возможе нас розлучити від любови Божої, що в Христї Ісусї, Господі нашім.

- До римлян
- <
- 8
- >

Public Domain