- Йов
- <
- 11
- >

11
1 І заговорив нааматянин Цофар та й сказав: 2 Чи має зостатись без відповіді безліч слів? І хіба язиката людина невинною буде? 3 Чи мужі замовчать твої теревені, й не буде кому засоромити тебе? 4 Ось говориш ти: Чисте моє міркування, і я чистий в очах Твоїх, Боже! 5 О, коли б говорити став Бог, і відкрив Свої уста до тебе, 6 і представив тобі таємниці премудрости, бо вони як ті чуда роздумування! І знай, вимагає Бог менше від тебе, ніж провини твої того варті! 7 Чи ти Божу глибінь дослідиш, чи знаєш ти аж до кінця Всемогутнього? 8 Вона вища від неба, що зможеш зробити? І глибша вона за шеол, як пізнаєш її? 9 Її міра довша за землю, і ширша за море вона! 10 Якщо Він перейде й замкне щось, і згромадить, то хто заборонить Йому? 11 Бо Він знає нікчемності людські та бачить насилля, і Він не догляне? 12 Тож людина порожня мудрішає, хоч народжується, як те дике осля! 13 Якщо ти зміцниш своє серце, і свої руки до Нього простягнеш, 14 якщо є беззаконня в руці твоїй, то прожени ти його, і кривда в наметах твоїх нехай не пробуває, 15 тож тоді ти підіймеш обличчя невинне своє, і будеш міцний, і не будеш боятись! 16 Бо забудеш страждання, про них будеш згадувати, як про воду, яка пропливла... 17 Від півдня повстане життя, а темрява буде, як ранок. 18 І будеш ти певний, бо маєш надію, і викопаєш собі яму та й будеш безпечно лежати, 19 і будеш лежати, й ніхто не сполошить, і багато-хто будуть підлещуватися до обличчя твого... 20 А очі безбожних минуться, і згине притулок у них, а їхня надія то стогін душі!

- Йов
- <
- 11
- >

© 1996 BJU