Ісая.
22.
Пророцтво про долину Видіння. Що це сталось тобі, що ти висипав увесь на дахи? 
Місто сповнене галасом, місто гучне, місто веселе! Побиті твої не побиті мечем, і не повмирали в війні. 
Усі разом утекли твої проводирі, без вистрілу луку пов'язані усі, хто з тобою знайшовся, пов'язані разом, хоч вони повтікали далеко. 
Тому я сказав: Відверніться від мене, я гірко заплачу! Не силуйтеся потішати мене, що народу мого дочка поруйнована, 
бо це день збентеження, і стоптання, і заколоту, день Господа, Бога Саваота, у долині Видіння, день розвалення муру та зойку на горах! 
А Елам узяв сагайдака, у поході мужів з верхівцями, Кір же витяг щита. 
І сталось, найкращі долини твої понаповнювались колесницями, а при брамі їздці понаставлені. 
І відкрив він заслону із Юди, і ти поглянув того дня на зброю дому лісу. 
І побачили в Місті Давидовім щілини, що багато їх стало, і зібрали води з ставу долішнього; 
і порахували доми в Єрусалимі, і порозбивали доми ті на зміцнення муру; 
і зробили ви між двома мурами збір для старого ставка, але ви не дивились на Того, Хто це зробив, Хто це віддавна створив, ви не бачили. 
І Господь, Бог Саваот того дня був покликав на плач, і на голосіння, і на обстригання волосся, і щоб оперезатись веретою. 
Та ось радість і втіха: забивають худобу велику та ріжуть худобу дрібну, їдять м'ясо й вино попивають, викрикуючи: Будем їсти та пити, бо взавтра помрем! 
І відкрив Господь Саваот в мої уші: Напевно не проститься вам беззаконство оце, аж поки ви не помрете, промовив Господь, Бог Саваот. 
Так промовив Господь, Бог Саваот: Іди, увійди до того управителя, до Шевни, що над домом, та й скажеш: 
Що ти тут маєш, і хто тут у тебе, що гроба для себе тут видовбав? Ти вирубав на висоті свого гроба, ти видовбав в скелі оселю собі, 
та Господь тебе з силою викине, лицарю, і хапаючи, схопить тебе, 
звиваючи, звине тебе на клубок, і кине, як кулю, у землю простору, і там ти помреш, і підуть туди й вози славні твої, о ганьбо ти дому свого господаря! 
І попхну тебе з стану твого, і скину тебе з того місця, на якому стоїш. 
І станеться в день той, і покличу Свого раба Еліякима, сина Хілкійїного, 
і на нього хітона твого одягну, і підпережу Я його твоїм поясом, панування твоє дам у руку його, і стане він батьком для мешканця Єрусалиму та для Юдиного дому! 
І дам ключа дому Давидового на рамено його, і коли він відчинить, не буде кому замикати, коли ж він замкне, то не буде кому відчиняти. 
І його Я заб'ю, мов кілка, в певне місце, і стане він домові батька свого троном слави. 
І повісять на ньому всю славу отцівського дому його, нащадки та дикі відростки, увесь посуд малий від мисок й аж до всякого посуду глиняного! 
Того дня, говорить Господь Саваот, похитнеться кілок, що був в певне місце забитий, і буде відрубаний та й упаде, і знищений буде тягар, що на ньому, бо так каже Господь!... 
