3 Івана.
1.
Старець улюбленому Гаєві, якого я направду люблю. 
Улюблений, я молюся, щоб добре велося в усьому тобі, і щоб був ти здоровий, як добре ведеться душі твоїй. 
Бо я дуже зрадів, як прийшли були браття, і засвідчили правду твою, як ти живеш у правді. 
Я не маю більшої радости від цієї, щоб чути, що діти мої живуть у правді. 
Улюблений, вірно ти чиниш, як що робиш для братті та для чужинців, 
вони про любов твою свідчили Церкві; добре ти зробиш, як їх випровадиш, як достойно для Бога, 
бо вийшли вони ради Ймення Його, нічого не взявши від поган. 
Отож, ми повинні приймати таких, щоб бути співробітниками правді. 
Я до Церкви писав був, але Діотреф, що любить бути першим у них, нас не приймає. 
Тому то, коли я прийду, то згадаю про вчинки його, що їх робить, словами лихими обмовляючи нас. І він тим не задовольнюється, а й сам не приймає братів, і тим, що бажають приймати, боронить, і вигонить із Церкви. 
Улюблений, не робися подібним до лихого, а до доброго: доброчинець від Бога, а злочинець Бога не бачив. 
Про Димитрія свідчили всі й сама правда. І свідчимо й ми, а ви знаєте, що свідчення наше правдиве. 
Багато хотів я писати, та не хочу писати до тебе чорнилом та очеретинкою, 
але маю надію побачити тебе незабаром, і говорити устами до уст. (1-15) Мир тобі! Друзі вітають тебе. Привітай друзів пойменно! Амінь. 
