ефесян.
2.
І вас, що мертві були через ваші провини й гріхи, 
в яких ви колись проживали за звичаєм віку цього, за волею князя, що панує в повітрі, духа, що працює тепер у неслухняних, 
між якими й усі ми проживали колись у пожадливостях нашого тіла, як чинили волю тіла й думок, і з природи були дітьми гніву, як і інші, 
Бог же, багатий на милосердя, через Свою превелику любов, що нею Він нас полюбив, 
і нас, що мертві були через прогріхи, оживив разом із Христом, спасені ви благодаттю, 
і разом із Ним воскресив, і разом із Ним посадив на небесних місцях у Христі Ісусі, 
щоб у наступних віках показати безмірне багатство благодаті Своєї в добрості до нас у Христі Ісусі. 
Бо спасені ви благодаттю через віру, а це не від вас, то дар Божий, 
не від діл, щоб ніхто не хвалився. 
Бо ми Його твориво, створені в Христі Ісусі на добрі діла, які Бог наперед приготував, щоб ми в них перебували. 
Отож, пам'ятайте, що ви, колись тілом погани, що вас так звані рукотворно обрізані на тілі звуть необрізаними, 
що ви того часу були без Христа, відлучені від громади ізраїльської, і чужі заповітам обітниці, не мавши надії й без Бога на світі. 
А тепер у Христі Ісусі ви, що колись далекі були, стали близькі Христовою кров'ю. 
Він бо наш мир, що вчинив із двох одне й зруйнував серединну перегороду, ворожнечу, Своїм тілом, 
Він Своєю наукою знищив Закона заповідей, щоб з обох збудувати Собою одного нового чоловіка, мир чинивши, 
і хрестом примирити із Богом обох в однім тілі, ворожнечу на ньому забивши. 
І, прийшовши, Він благовістив мир вам, далеким, і мир близьким, 
бо обоє Ним маємо приступ у Дусі однім до Отця. 
Отже, ви вже не чужі й не приходьки, а співгорожани святим, і домашні для Бога, 
збудовані на основі апостолів і пророків, де наріжним каменем є Сам Ісус Христос, 
що на ньому вся будівля, улад побудована, росте в святий храм у Господі, 
що на ньому і ви разом будуєтеся Духом на оселю Божу. 
