Матвія.
24.
І вийшов Ісус і від храму пішов. І підійшли Його учні, щоб Йому показати будинки храмові. 
Він же промовив у відповідь їм: Чи бачите ви все оце? Поправді кажу вам: Не залишиться тут навіть камінь на камені, який не зруйнується!... 
Коли ж Він сидів на Оливній горі, підійшли Його учні до Нього самотньо й спитали: Скажи нам, коли станеться це? І яка буде ознака приходу Твого й кінця віку? 
Ісус же промовив у відповідь їм: Стережіться, щоб вас хто не звів! 
Бо багато хто прийде в Ім'я Моє, кажучи: Я Христос. І зведуть багатьох. 
Ви ж про війни почуєте, і про воєнні чутки, глядіть, не лякайтесь, бо статись належить тому. Але це не кінець ще. 
Бо повстане народ на народ, і царство на царство, і голод, мор та землетруси настануть місцями. 
А все це початок терпінь породільних. 
На муки тоді видаватимуть вас, і вбиватимуть вас, і вас будуть ненавидіти всі народи за Ймення Моє. 
І багато-хто в той час спокусяться, і видавати один одного будуть, і один одного будуть ненавидіти. 
Постане багато фальшивих пророків, і зведуть багатьох. 
І через розріст беззаконства любов багатьох охолоне. 
А хто витерпить аж до кінця, той буде спасений! 
І проповідана буде ця Євангелія Царства по цілому світові, на свідоцтво народам усім. І тоді прийде кінець! 
Тож, коли ви побачите ту гидоту спустошення, що про неї звіщав був пророк Даниїл, на місці святому, хто читає, нехай розуміє, 
тоді ті, хто в Юдеї, нехай в гори втікають. 
Хто на покрівлі, нехай той не сходить узяти речі з дому свого. 
І хто на полі, хай назад не вертається взяти одежу свою. 
Горе ж вагітним і тим, хто годує грудьми, за днів тих! 
Моліться ж, щоб ваша втеча не сталась зимою, ані в суботу. 
Бо скорбота велика настане тоді, якої не було з первопочину світу аж досі й не буде. 
І коли б не вкоротились ті дні, не спаслася б ніяка людина; але через вибраних дні ті вкоротяться. 
Тоді, як хто скаже до вас: Ото, Христос тут чи Отам, не йміть віри. 
Бо постануть христи неправдиві, і неправдиві пророки, і будуть чинити великі ознаки та чуда, що звели б, коли б можна, і вибраних. 
Оце Я наперед вам сказав. 
А коли скажуть вам: Ось Він у пустині не виходьте, Ось Він у криївках не вірте! 
Бо як блискавка та вибігає зо сходу, і з'являється аж до заходу, так буде і прихід Сина Людського. 
Бо де труп, там зберуться орли. 
І зараз, по скорботі тих днів, сонце затьмиться, і місяць не дасть свого світла, і зорі попадають з неба, і сили небесні порушаться. 
І того часу на небі з'явиться знак Сина Людського, і тоді заголосять всі земні племена, і побачать вони Сина Людського, що йтиме на хмарах небесних із великою потугою й славою. 
І пошле Анголів Своїх Він із голосним сурмовим гуком, і зберуть Його вибраних від вітрів чотирьох, від кінців неба аж до кінців його. 
Від дерева ж фіґового навчіться прикладу: коли віття його вже розпукується, і кинеться листя, то ви знаєте, що близько вже літо. 
Так і ви: коли все це побачите, знайте, що близько, під дверима! 
Поправді кажу вам: не перейде цей рід, аж усе оце станеться. 
Небо й земля проминеться, але не минуться слова Мої! 
А про день той й годину не знає ніхто: ані Анголи небесні, ані Син, лише Сам Отець. 
Як було за днів Ноєвих, так буде і прихід Сина Людського. 
Бо так само, як за днів до потопу всі їли й пили, женилися й заміж виходили, аж до дня, коли Ной увійшов до ковчегу, 
і не знали, аж поки потоп не прийшов та й усіх не забрав, так буде і прихід Сина Людського. 
Будуть двоє на полі тоді, один візьметься, а другий полишиться. 
Дві будуть молоти на жорнах, одна візьметься, а друга полишиться. 
Тож пильнуйте, бо не знаєте, котрого дня прийде Господь ваш. 
Знайте ж це, що коли б знав господар, о котрій сторожі прийде злодій, то він пильнував би, і підкопати свого дому не дав би. 
Тому будьте готові й ви, бо прийде Син Людський тієї години, коли ви не думаєте! 
Хто ж вірний і мудрий раб, якого пан поставив над своїми челядниками давати своєчасно поживу для них? 
Блаженний той раб, що пан його прийде та знайде, що робить він так! 
Поправді кажу вам, що над цілим маєтком своїм він поставить його. 
А як той злий раб скаже у серці своїм: Забариться пан мій прийти, 
і зачне бити товаришів своїх, а їсти та пити з п'яницями, 
то пан того раба прийде дня, якого він не сподівається, і о годині, якої не знає. 
І він пополовині розітне його, і визначить долю йому з лицемірами, буде плач там і скрегіт зубів! 
