Об'явлення.
21.
І бачив я небо нове й нову землю, перше бо небо та перша земля проминули, і моря вже не було. 
І я, Іван, бачив місто святе, Новий Єрусалим, що сходив із неба від Бога, що був приготований, як невіста, прикрашена для чоловіка свого. 
І почув я гучний голос із престолу, який кликав: Оце оселя Бога з людьми, і Він житиме з ними! Вони будуть народом Його, і Сам Бог буде з ними, 
і Бог кожну сльозу з очей їхніх зітре, і не буде вже смерти. Ані смутку, ані крику, ані болю вже не буде, бо перше минулося! 
І сказав Той, Хто сидить на престолі: Ось нове все творю! І говорить: Напиши, що слова ці правдиві та вірні! 
І сказав Він мені: Сталося! Я Альфа й Омега, Початок і Кінець. Хто прагне, тому дармо Я дам від джерела живої води. 
Переможець наслідить усе, і Я буду Богом для нього, а він Мені буде за сина! 
А лякливим, і невірним, і мерзким, і душогубам, і розпусникам, і чарівникам, і ідолянам, і всім неправдомовцям, їхня частина в озері, що горить огнем та сіркою, а це друга смерть! 
І прийшов до мене один із семи Анголів, що мають сім чаш, наповнених сімома останніми карами, та й промовив до мене, говорячи: Ходи, покажу я тобі невісту, жону Агнця. 
І заніс мене духом на гору велику й високу, і місто велике мені показав, святий Єрусалим, що сходив із неба від Бога. 
Славу Божу він має. А світлість його подібна до каменя дорогоцінного, як каменя ясписа, що блищить, як кришталь. 
Мур воно мало великий і високий, мало дванадцять брам, а на брамах дванадцять Анголів та ймення написані, а вони імення дванадцятьох племен синів Ізраїля. 
Від сходу три брамі, і від півночі три брамі, і від півдня три брамі, і від заходу три брамі. 
І міський мур мав дванадцять підвалин, а на них дванадцять імен дванадцяти апостолів Агнця. 
А той, хто зо мною говорив, мав міру, золоту тростину, щоб зміряти місто, і брами його і його мур. 
А місто чотирикутнє, а довжина його така, як і ширина. І він зміряв місто тростиною на дванадцять тисяч стадій; довжина, і ширина, і вишина його рівні. 
І зміряв він мура його на сто сорок чотири лікті міри людської, яка й міра Ангола. 
Його мур був збудований з яспису, а місто було щире золото, подібне до чистого скла. 
Підвалини муру міського прикрашені були всяким дорогоцінним камінням. Перша підвалина яспис, друга сапфір, третя халкидон, четверта смарагд, 
п'ята сардонікс, шоста сардій, сьома хризоліт, восьма берил, дев'ята топаз, десята хрисопрас, одинадцята якинт, дванадцята аметист. 
А дванадцять брам то дванадцять перлин, і кожна брама зокрема була з однієї перлини. А вулиці міста щире золото, прозорі, як скло. 
А храму не бачив я в ньому, бо Господь, Бог Вседержитель то йому храм і Агнець. 
І місто не має потреби ні в сонці, ні в місяці, щоб у ньому світили, слава бо Божа його освітила, а світильник для нього Агнець. 
І народи ходитимуть у світлі його, а земські царі принесуть свою славу до нього. 
А брами його зачинятись не будуть удень, бо там ночі не буде. 
І принесуть до нього славу й честь народів. 
І не ввійде до нього ніщо нечисте, ані той, хто чинить гидоту й неправду, але тільки ті, хто записаний у книзі життя Агнця. 
