галатів.
4.
Тож кажу я: поки спадкоємець дитина, він нічим від раба не різниться, хоч він пан над усім, 
але під опікунами та керівниками знаходиться він аж до часу, що визначив батько. 
Так і ми, поки дітьми були, то були поневолені стихіями світу. 
Як настало ж виповнення часу, Бог послав Свого Сина, що родився від жони, та став під Законом, 
щоб викупити підзаконних, щоб усиновлення ми прийняли. 
А що ви сини, Бог послав у ваші серця Духа Сина Свого, що викликує: Авва, Отче! 
Тому ти вже не раб, але син. А як син, то й спадкоємець Божий через Христа. 
Та тоді, не знаючи Бога, служили ви тим, що з істоти богами вони не були. 
А тепер, як пізнали ви Бога, чи краще як Бог вас пізнав, як вертаєтесь знов до слабих та вбогих стихій, яким хочете знов, як давніше, служити? 
Ви вважаєте пильно на дні та на місяці, і на пори та роки. 
Я боюся за вас, чи не дармо я працював коло вас?... 
Прошу я вас, браття, будьте, як я, бо й я такий самий, як ви. Нічим ви мене не покривдили! 
І знаєте ви, що в немочі тіла я перше звіщав вам Євангелію, 
ви ж моєю спокусою в тілі моїм не погордували, і мене не відкинули, але, немов Ангола Божого, ви прийняли мене, як Христа Ісуса! 
Тож де ваше тодішнє блаженство? Свідкую бо вам, що якби було можна, то ви вибрали б очі свої та мені віддали б! 
Чи ж я став для вас ворогом, правду говорячи вам? 
Недобре пильнують про вас, але вас відлучити хочуть, щоб ви пильнували про них. 
То добре, пильнувати про добре постійно, а не тільки тоді, як приходжу до вас. 
Дітки мої, я знову для вас терплю муки породу, поки образ Христа не відіб'ється в вас! 
Я хотів би тепер бути в вас та змінити свій голос, бо маю я сумнів за вас. 
Скажіть мені ви, що хочете бути під Законом: чи не слухаєтесь ви Закону? 
Бо написано: Мав Авраам двох синів, одного від рабині, а другого від вільної. 
Але той, хто був від рабині, народився за тілом, а хто був від вільної, за обітницею. 
Розуміти це треба інакше, бо це два заповіти: один від гори Сінай, що в рабство народжує, а він то Аґар. 
Бо Аґар то гора Сінай в Арабії, а відповідає сучасному Єрусалимові, який у рабстві з своїми дітьми. 
А вишній Єрусалим вільний, він мати всім нам! 
Бо написано: Звеселися, неплідна, ти, що не родиш! Гукай та викликуй ти, що в породі не мучилась, бо в полишеної значно більше дітей, ніж у тієї, що має вона чоловіка! 
А ви, браття, діти обітниці за Ісаком! 
Але як і тоді, хто родився за тілом, переслідував тих, хто родився за духом, так само й тепер. 
Та що каже Писання? Прожени рабиню й сина її, бо не буде спадкувати син рабині разом із сином вільної. 
Тому, браття, не сини ми рабині, але вільної! 
