2 солунян.
3.
Наостанку, моліться, браття, за нас, щоб ширилось Слово Господнє та славилось, як і в вас, 
і щоб ми визволилися від злих та лукавих людей, бо віра не в усіх. 
І вірний Господь, що зміцнить вас і збереже від лукавого. 
А про вас покладаємо надію на Господа, що й чините ви, і чинити будете те, що наказуємо вам. 
Господь же нехай серця ваші спрямує на Божу любов та терпеливість Христову! 
А ми вам наказуємо, браття, Ім'ям Господа Ісуса Христа, щоб ви цуралися кожного брата, що живе по-ледачому, а не за переданням, яке прийняли ви від нас. 
Самі бо ви знаєте, як належить наслідувати нас. Бо ми поміж вами не сидні справляли, 
і хліба не їли ні в кого даремно, але в перевтомі й напруженні день і ніч працювали, щоб не бути нікому із вас тягарем, 
не тому, щоб ми влади не мали, але щоб себе за взірця дати вам, щоб нас ви наслідували. 
Бо коли ми в вас перебували, то це вам наказували, що як хто працювати не хоче, нехай той не їсть! 
Бо ми чуємо, що дехто між вами живуть по-ледачому, нічого не роблять, а тільки вдають, ніби роблять. 
Таким ми наказуємо та благаємо Господом нашим Ісусом Христом, щоб мовчки вони працювали та власний хліб їли. 
А ви, браття, не втомлюйтеся, коли чините добре. 
Коли ж хто не послухає нашого слова через цього листа, зауважте того, і не майте з ним зносин, щоб він був посоромлений. 
Та не майте його за неприятеля, а навчайте, як брата. 
А Сам Господь миру нехай завжди дасть вам мир усяким способом. Господь з вами всіма! 
Привіт вам моєю рукою Павловою, це править за знака в усякім листі. Так пишу я. 
Благодать Господа нашого Ісуса Христа нехай буде з вами всіма! Амінь. 
