євреїв.
3.
Отож, святі брати, учасники небесного покликання, уважайте на Апостола й Первосвященика нашого ісповідання, Ісуса, 
що вірний Тому, Хто настановив Його, як був і Мойсей у всім домі Його, 
бо гідний Він вищої слави понад Мойсея, поскільки будівничий має більшу честь, аніж дім. 
Усякий бо дім хтось будує, а Той, хто все збудував, то Бог. 
І Мойсей вірний був у всім домі Його, як слуга, на свідоцтво того, що сказати повинно було. 
Христос же, як Син, у Його домі. А дім Його ми, коли тільки відвагу й похвалу надії додержимо певними аж до кінця. 
Тому то, як каже Дух Святий: Сьогодні, як голос Його ви почуєте, 
не робіть затверділими ваших сердець, як під час нарікань, за дня випробовування на пустині, 
де Мене випробовували отці ваші, Мене випробовували, і бачили працю Мою сорок років. 
Через це Я розгнівався був на той рід і сказав: Постійно вони блудять серцем, вони не пізнали доріг Моїх, 
тому Я присягнув був у гніві Своїм, що вони до Мого відпочинку не ввійдуть! 
Стережіться, брати, щоб у комусь із вас не було злого серця невірства, що воно відступало б від Бога Живого! 
Але кожного дня заохочуйте один одного, доки зветься Сьогодні, щоб запеклим не став котрий з вас через підступ гріха. 
Бо ми стали учасниками Христа, коли тільки почате життя ми затримаємо певним аж до кінця, 
аж поки говориться: Сьогодні, як голос Його ви почуєте, не робіть затверділими ваших сердець, як під час нарікань! 
Котрі бо, почувши, розгнівали Бога? Чи не всі, хто з Єгипту вийшов з Мойсеєм? 
На кого ж Він гнівався був сорок років? Хіба не на тих, хто згрішив, що їхні кості в пустині полягли? 
Проти кого Він був присягався, що не ввійдуть вони до Його відпочинку, як не проти неслухняних? 
І ми бачимо, що вони не змогли ввійти за невірство. 
