1 Петра.
5.
Тож благаю між вами пресвітерів, співпресвітер та свідок Христових страждань, співучасник слави, що повинна з'явитись: 
пасіть стадо Боже, що у вас, наглядайте не з примусу, але добровільно по-Божому, не для брудної наживи, а ревно, 
не пануйте над спадком Божим, але будьте для стада за взір. 
А коли Архипастир з'явиться, то одержите ви нев'янучого вінка слави. 
Також молоді, коріться старшим! А всі майте покору один до одного, бо Бог противиться гордим, а смиренним дає благодать! 
Тож покоріться під міцну Божу руку, щоб Він вас Свого часу повищив. 
Покладіть на Нього всю вашу журбу, бо Він опікується вами! 
Будьте тверезі, пильнуйте! Ваш супротивник диявол ходить, ричучи, як лев, що шукає пожерти кого. 
Противтесь йому, тверді в вірі, знавши, що ті самі муки трапляються й вашому братству по світі. 
А Бог усякої благодаті, що покликав вас до вічної слави Своєї в Христі, нехай Сам удосконалить вас, хто трохи потерпів, хай упевнить, зміцнить, уґрунтує. 
Йому слава та влада на вічні віки, амінь. 
Я коротко вам написав через Силуяна, як гадаю вірного брата. Закликаю та свідчу, що це Божа благодать правдива, що ви в ній стоїте. 
Вітає вас разом вибрана Церква в Вавилоні, і Марко, мій син. 
Вітайте один одного поцілунком любови. Мир вам усім у Христі! Амінь. 
