Івана.
9.
А коли Він проходив, побачив чоловіка, що сліпим був з народження. 
І спитали Його учні Його, говорячи: Учителю, хто згрішив: чи він сам, чи батьки його, що сліпим він родився? 
Ісус відповів: Не згрішив ані він, ні батьки його, а щоб діла Божі з'явились на ньому. 
Ми мусимо виконувати діла Того, Хто послав Мене, аж поки є день. Надходить он ніч, коли жаден нічого не зможе виконувати. 
Доки Я в світі, Я Світло для світу. 
Промовивши це, Він сплюнув на землю, і з слини грязиво зробив, і очі сліпому помазав грязивом, 
і до нього промовив: Піди, умийся в ставку Сілоам визначає це Посланий. Тож пішов той і вмився, і вернувся видющим... 
А сусіди та ті, що бачили перше його, як був він сліпий, говорили: Чи ж не той це, що сидів та просив? 
Говорили одні, що це він, а інші казали: Ні, подібний до нього. А він відказав: Це я! 
І питали його: Як же очі відкрились тобі? 
А той оповідав: Чоловік, що Його звуть Ісусом, грязиво зробив, і очі помазав мені, і до мене сказав: Піди в Сілоам та й умийся. Я ж пішов та й умився, і став бачити. 
І сказали до нього: Де Він? Відказує той: Я не знаю. 
Ведуть тоді до фарисеїв того, що був перше незрячий. 
А була то субота, як грязиво Ісус учинив і відкрив йому очі. 
І знов запитали його й фарисеї, як видющим він став. А він розповів їм: Грязиво поклав Він на очі мені, а я вмився, та й бачу. 
Тоді деякі з фарисеїв казали: Не від Бога Оцей Чоловік, бо суботи не держить. А інші казали: Як же чуда такі може грішна людина чинити? І незгода між ними була. 
Тому знову говорять сліпому: Що ти кажеш про Нього, коли очі відкрив Він тобі? А той відказав: Він Пророк! 
Юдеї проте йому не повірили, що незрячим він був і прозрів, аж поки не покликано батьків того прозрілого. 
І запитали їх, кажучи: Чи ваш оце син, про якого ви кажете, ніби родився сліпим? Як же він тепер бачить? 
А батьки його відповіли та сказали: Ми знаєм, що цей то наш син, і що він народився сліпим. 
Але як тепер бачить, не знаємо, або хто йому очі відкрив, ми не відаємо. Поспитайте його, він дорослий, хай сам скаже про себе... 
Таке говорили батьки його, бо боялись юдеїв: юдеї бо вже були змовились, як хто за Христа Його визнає, щоб той був відлучений від синагоги. 
Ось тому говорили батьки його: Він дорослий, його поспитайте. 
І покликали вдруге того чоловіка, що був сліпим, і сказали йому: Віддай хвалу Богові. Ми знаємо, що грішний Отой Чоловік. 
Але він відповів: Чи Він грішний не знаю. Одне тільки знаю, що я був сліпим, а тепер бачу!... 
І спитали його: Що тобі Він зробив? Як відкрив тобі очі? 
Відповів він до них: Я вже вам говорив, та не слухали ви. Що бажаєте знову почути? Може й ви Його учнями хочете стати? 
А вони його вилаяли та й сказали: То ти Його учень, а ми учні Мойсеєві. 
Ми знаємо, що Бог говорив до Мойсея, звідки ж узявся Оцей, ми не відаємо. 
Відповів чоловік і сказав їм: То ж воно й дивно, що не знаєте ви, звідки Він, а Він мені очі відкрив! 
Та ми знаємо, що грішників Бог не послухає; хто ж богобійний, і виконує волю Його, того слухає Він. 
Відвіку не чувано, щоб хто очі відкрив був сліпому з народження. 
Коли б не від Бога був Цей, Він нічого не міг би чинити. 
Вони відповіли та й сказали йому: Ти ввесь у гріхах народився, і чи тобі нас учити? І геть його вигнали. 
Дізнався Ісус, що вони того вигнали геть, і, знайшовши його, запитав: Чи віруєш ти в Сина Божого? 
Відповів той, говорячи: Хто ж то, Пане, Такий, щоб я вірував у Нього? 
Промовив до нього Ісус: І ти бачив Його, і Той, Хто говорить з тобою то Він!... 
А він відказав: Я вірую, Господи! І вклонився Йому. 
І промовив Ісус: На суд Я прийшов у цей світ, щоб бачили темні, а видющі щоб стали незрячі. 
І почули це деякі з тих фарисеїв, що були з Ним, та й сказали Йому: Чи ж і ми невидющі? 
Відказав їм Ісус: Якби ви невидющі були, то не мали б гріха; а тепер ви говорите: Бачимо, то й ваш гріх зостається при вас! 
