галатів.
6.
Браття, як людина й упаде в який прогріх, то ви, духовні, виправляйте такого духом лагідности, сам себе доглядаючи, щоб не спокусився й ти! 
Носіть тягарі один одного, і так виконаєте закона Христового. 
Коли бо хто думає, що він щось, бувши ніщо, сам себе той обманює. 
Нехай кожен досліджує діло своє, і тоді матиме тільки в собі похвалу, а не в іншому! 
Бо кожен нестиме свій власний тягар! 
А хто слова навчається, нехай ділиться всяким добром із навчаючим. 
Не обманюйтеся, Бог осміяний бути не може. Бо що тільки людина посіє, те саме й пожне! 
Бо хто сіє для власного тіла свого, той від тіла тління пожне. А хто сіє для духа, той від духа пожне життя вічне. 
А роблячи добре, не знуджуймося, бо часу свого пожнемо, коли не ослабнемо. 
Тож тому, поки маємо час, усім робімо добро, а найбільш одновірним! 
Погляньте, якими великими буквами я написав вам своєю рукою! 
Усі ті, хто бажає хвалитися тілом, змушують вас обрізуватись, щоб тільки вони не були переслідувані за хреста Христового. 
Бо навіть і ті, хто обрізується, самі не зберігають Закона, а хочуть, щоб ви обрізувались, щоб хвалитися їм вашим тілом. 
А щодо мене, то нехай нічим не хвалюся, хіба тільки хрестом Господа нашого Ісуса Христа, що ним розп'ятий світ для мене, а я для світу. 
Бо сили немає ані обрізання, ані необрізання, а створіння нове. 
А всі ті, хто піде за цим правилом, мир та милість на них, і на Ізраїля Божого! 
Зрештою, хай ніхто не турбує мене, бо ношу я Ісусові рани на тілі своїм!... 
Благодать Господа нашого Ісуса Христа нехай буде з духом вашим, браття! Амінь. 
