Книга Суддів.
17.
І був чоловік з Єфремових гір, а ім'я йому Миха. 
І сказав він до своєї матері: Тисяча й сто шеклів срібла, що в тебе взяті, а ти прокляла за них, і також сказала це, щоб і я чув, ось те срібло зо мною, це я його взяв. І сказала мати його: Благословенний син мій у Господа! 
І він вернув ту тисячу й сто шеклів срібла своїй матері. І сказала його мати: Я справді посвятила те срібло Господеві з своєї руки за сина свого, щоб зробити боввана різьбленого та боввана литого. А тепер звертаю його тобі. 
Та він вернув те срібло своїй матері. І взяла його мати дві сотні шеклів срібла та й дала його золотареві, а він зробив із нього боввана різьбленого та боввана литого; і було це в домі Михи. 
А цей чоловік Миха мав удома божницю. І зробив він ефода та терафи, і висвятив одного з синів своїх, і він був йому за священика. 
Того часу не було царя в Ізраїлі, кожен робив, що правдиве було в його очах. 
І був юнак із Віфлеєму Юдиного, з Юдиного роду, а він Левит, і він був там приходько. 
І пішов той чоловік з того міста, із Віфлеєму Юдиного, щоб часово пожити, де знайде. І прийшов він до Єфремових гір до дому Михи, щоб далі йти своєю дорогою. 
І сказав йому Миха: Звідкіля ти приходиш? А той йому відказав: Я Левит із Віфлеєму Юдейського, а я йду, щоб часово пожити, де знайду. 
І сказав йому Миха: Зоставайся ж зо мною, і будь мені за отця та за священика, а я дам тобі десять шеклів срібла на рік і потрібну одежу та поживу твою. І пішов той Левит до нього, 
і погодився Левит сидіти з тим чоловіком. І був той юнак йому, як один із синів його. 
І Миха висвятив того Левита, і був йому той юнак за священика, і був у Михиному домі. 
І сказав Миха: Тепер я знаю, що Господь зробить добро мені, бо цей Левит став мені за священика. 
