Псалми.
132.
Пісня прочан. Згадай, Господи, про Давида, про всі його муки, 
що клявсь Господеві, присягався був Сильному Якова: 
Не ввійду я в намет свого дому, не зійду я на ложе постелі своєї, 
не дам сну своїм очам, дрімання повікам своїм, 
аж поки не знайду я для Господа місця, місця перебування для Сильного Якова! 
Ось ми чули про Нього в Ефрафі, на Яарських полях ми знайшли Його. 
Увійдім же в мешкання Його, поклонімось підніжкові ніг Його! 
Встань же Господи, йди до Свого відпочинку, Ти й ковчег сили Твоєї! 
Священики Твої хай зодягнуться в правду, і будуть співати Твої богобійні! 
Ради Давида, Свого раба, не відвертай лиця від Свого помазанця. 
Господь присягнув був Давидові правду, і не відступить від неї: Від плоду утроби твоєї Я посаджу на престолі твоїм! 
Якщо будуть синове твої пильнувати Мого заповіта й свідоцтва Мого, що його Я навчатиму їх, то й сини їхні на вічні віки будуть сидіти на троні твоїм! 
Бо вибрав Сіона Господь, уподобав його на оселю Собі: 
То місце Мого відпочинку на вічні віки, пробуватиму тут, бо його уподобав, 
поживу його щедро благословлю, і хлібом убогих його нагодую! 
Священиків його зодягну у спасіння, а його богобійні співатимуть радісно. 
Я там вирощу рога Давидового, для Свого помазанця вготую світильника, 
ворогів його соромом позодягаю, а на ньому корона його буде сяяти! 
