Осія.
5.
Послухайте цього, священики, і почуйте, Ізраїлів доме, а ви, царський доме, візьміть до вух, бо вам буде суд, бо ви для Міцпи були пасткою й сіткою, розтягненою на Фавор. 
І глибоко вгрузли в розпусті вони, та Я поплямую всіх їх. 
Я знаю Єфрема, а Ізраїль не схований передо Мною, бо тепер блудодійним, Єфреме, ти став, занечистивсь Ізраїль. 
Не дають їхні вчинки вернутись до Бога, бо дух блудодійства в середині їхній, і не відають Господа. 
І гордість Ізраїлева засвідчиться перед обличчям його. А Ізраїль й Єфрем упадуть за провину свою, також Юда із ними впаде. 
З своєю отарою та з своєю худобою вони Господа підуть шукати, але не знайдуть, Він від них віддалився. 
Вони зрадили Господа, бо породили сторонніх дітей, тепер їх пожере молодик разом із частками їхнього поля. 
Засурміте у рога в Ґів'ї, сурмою в Рамі, закричіть у Бет-Авені за тобою, Веніямине! 
В день картання Єфрем за спустошення стане; поміж племенами Ізраїля Я завідомив про певне. 
Стали зверхники Юди, мов ті, що межу переносять, на них виллю, як воду, Свій гнів! 
Єфрем став пригноблений, судом розбитий, бо він намагався ходити за марнотою. 
І Я буду, як міль, для Єфрема, і мов та гнилизна для дому Юди. 
І побачив Єфрем свою хворість, а Юда свого чиряка, і Єфрем відійшов до Ашшура і послав до царя до великого. Та він вилікувати вас не зможе, і не вигоїть вам чиряка! 
Бо Я немов лев для Єфрема, і немов той левчук дому Юди. Я, Я розшматую й піду, і ніхто не врятує! 
Піду, повернуся до місця Свого, аж поки провини своєї вони не признають, і не стануть шукати Мого лиця. Та в утиску будуть шукати Мене! 
