римлян.
7.
Чи ви не знаєте, браття, бо говорю тим, хто знає Закона, що Закон панує над людиною, поки вона живе? 
Бо заміжня жінка, поки живе чоловік, прив'язана до нього Законом; а коли помре чоловік, вона звільняється від закону чоловіка. 
Тому то, поки живе чоловік, вона буде вважатися перелюбницею, якщо стане дружиною іншому чоловікові; коли ж чоловік помре, вона вільна від Закону, і не буде перелюбницею, якщо стане за дружину іншому чоловікові. 
Так, мої браття, і ви вмерли для Закону через тіло Христове, щоб належати вам іншому, Воскреслому з мертвих, щоб приносити плід Богові. 
Бо коли ми жили за тілом, то пристрасті гріховні, що походять від Закону, діяли в наших членах, щоб приносити плід смерти. 
А тепер ми звільнились від Закону, умерши для того, чим були зв'язані, щоб служити нам обновленням духа, а не старістю букви. 
Що ж скажемо? Чи Закон то гріх? Зовсім ні! Але я не пізнав гріха, як тільки через Закон, бо я не знав би пожадливости, коли б Закон не наказував: Не пожадай. 
Але гріх, узявши привід від заповіді, зробив у мені всяку пожадливість, бо без Закону гріх мертвий. 
А я колись жив без Закону, але, коли прийшла заповідь, то гріх ожив, 
а я вмер; і сталася мені та заповідь, що для життя, на смерть, 
бо гріх, узявши причину від заповіді, звів мене, і нею вмертвив. 
Тому то Закон святий, і заповідь свята, і праведна, і добра. 
Тож чи добре стало мені смертю? Зовсім ні! Але гріх, щоб стати гріхом, приніс мені смерть добром, щоб гріх став міцно грішний через заповідь. 
Бо ми знаємо, що Закон духовний, а я тілесний, проданий під гріх. 
Бо що я виконую, не розумію; я бо чиню не те, що хочу, але що ненавиджу, те я роблю. 
А коли роблю те, чого я не хочу, то згоджуюсь із Законом, що він добрий, 
а тому вже не я це виконую, але гріх, що живе в мені. 
Знаю бо, що не живе в мені, цебто в тілі моїм, добре; бо бажання лежить у мені, але щоб виконати добре, того не знаходжу. 
Бо не роблю я доброго, що хочу, але зле, чого не хочу, це чиню. 
Коли ж я роблю те, чого не хочу, то вже не я це виконую, але гріх, що живе в мені. 
Тож знаходжу закона, коли хочу робити добро, що зло лежить у мені. 
Бо маю задоволення в Законі Божому за внутрішнім чоловіком, 
та бачу інший закон у членах своїх, що воює проти закону мого розуму, і полонить мене законом гріховним, що знаходиться в членах моїх. 
Нещасна я людина! Хто мене визволить від тіла цієї смерти? 
Дякую Богові через Ісуса Христа, Господа нашого. Тому то я сам служу розумом Законові Божому, але тілом закону гріховному... 
